## A zsoltárok

Fejezet: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150

-Reset+

### Fejezet 22

1 Az éneklõmesternek az ajjelethassakhar szerint; Dávid zsoltára. (22:2) Én Istenem, én Istenem, miért hagytál el engemet? Távol van megtartásomtól jajgatásomnak szava.
2 (22:3) Én Istenem, kiáltok nappal, de nem hallgatsz meg; éjjel is és nincs nyugodalmam.
3 (22:4) Pedig te szent vagy, a ki Izráel dícséretei között lakozol.
4 (22:5) Benned bíztak atyáink; bíztak és te megszabadítottad õket.
5 (22:6) Hozzád kiáltottak és megmenekültek; benned bíztak és nem szégyenültek meg.
6 (22:7) De én féreg vagyok s nem férfiú; embereknek csúfja és a nép útálata.
7 (22:8) A kik engem látnak, mind csúfolkodnak rajtam, félrehúzzák ajkaikat és hajtogatják fejöket:
8 (22:9) Az Úrra bízta magát, mentse meg õt; szabadítsa meg õt, hiszen gyönyörködött benne!
9 (22:10) Mert te hoztál ki engem az anyám méhébõl, és biztattál engem anyámnak emlõin.
10 (22:11) Születésem óta a te gondod voltam; anyám méhétõl fogva te voltál Istenem.
11 (22:12) Ne légy messze tõlem, mert közel a nyomorúság, és nincs, a ki segítsen.
12 (22:13) Tulkok sokasága kerített be engem, körülfogtak engem Básán bikái.
13 (22:14) Feltátották rám szájokat, mint a ragadozó és ordító oroszlán.
14 (22:15) Mint a víz, úgy kiöntettem; csontjaim mind széthullottak; szívem olyan lett, mint a viasz, megolvadt belsõ részeim között.
15 (22:16) Erõm kiszáradt, mint cserép, nyelvem ínyemhez tapadt, és a halál porába fektetsz engemet.
16 (22:17) Mert ebek vettek körül engem, a gonoszok serege körülfogott; átlyukasztották kezeimet és lábaimat.
17 (22:18) Megszámlálhatnám minden csontomat, õk pedig csak néznek s bámulnak rám.
18 (22:19) Megosztoznak ruháimon, és köntösömre sorsot vetnek.
19 (22:20) De te, Uram, ne légy messze tõlem; én erõsségem, siess segítségemre.
20 (22:21) Szabadítsd meg lelkemet a kardtól, s az én egyetlenemet a kutyák körmeibõl.
21 (22:22) Ments meg engem az oroszlán torkából, és a bivalyok szarvai közül hallgass meg engem.
22 (22:23) Hadd hirdessem nevedet atyámfiainak, és dicsérjelek téged a gyülekezetben.
23 (22:24) Ti, a kik félitek az Urat, dicsérjétek õt! Jákób minden ivadékai dicsõítsétek õt, és féljétek õt Izráel minden magzata!
24 (22:25) Mert nem veti meg és nem útálja meg a szegény nyomorúságát; és nem rejti el az õ orczáját elõle, és mikor kiált hozzá, meghallgatja.
25 (22:26) Felõled lesz dicséretem a nagy gyülekezetben. Az én fogadásaimat megadom azok elõtt, a kik félik õt.
26 (22:27) Esznek a nyomorultak és megelégesznek, dicsérik az Urat, a kik õt keresik. Éljen szívetek örökké!
27 (22:28) Megemlékeznek és megtérnek az Úrhoz a föld minden határai, és leborul elõtted a pogányok minden nemzetsége.
28 (22:29) Mert az Úré a királyi hatalom, uralkodik a pogányokon is.
29 (22:30) Esznek és leborulnak a föld gazdagai mind; õ elõtte hajtanak térdet, a kik a porba hullanak, és a ki életben nem tarthatja lelkét.
30 (22:31) Õt szolgálják a fiak, az Úrról beszélnek az utódoknak.
31 (22:32) Eljõnek s hirdetik az õ igazságát az õ utánok való népnek, hogy ezt cselekedte!